London 1802
Vi ser efter Deres vogn.
Er det Deres datter, madame?
Hende tager jeg.
Halvdelen i kontanter og resten i obligationer.
Sælger du mig til højestbydende? Han er adelig, men alligevel.
Hvorfor i alverden ikke? Vi kan ikke lade hånt om adelstandens etikette.
Goddag, min herre. Var det noget?
... en lord med 30.000 ...
Kommer jeg ubelejligt? Jeg kommer for at bese det igen.
- Jeg kan komme igen senere. - Det er ikke nødvendigt. Det er her.
"Den forrådte uskyld".
Se bare, lige så længe De vil.
- Og prisen? - 4 guinea.
Det koster de som sagt alle sammen.
Ikke det billede. Det koster 10. "Den forrådte uskyld" koster 10 guinea.
- Det er for dyrt, lille frøken. - Godt.
Min afdøde hustru stod model. Barnet vil ikke skilles fra billedet.
Hvis jeg giver 10 guinea for billedet af din mor, er du så glad?
Nej. Men så stort et beløb kan vi ikke sige nej til.
Udmærket. Så siger vi 10 guinea.
- Det er meget venligt af Dem. - Farvel, mr. Sharp.
Børnehjemmet tager hende gerne, men hun kan måske gøre nytte her.
Begge forældre er døde, så ingen vil komme med indvendinger.
De kan gøre med hende, hvad De vil.
- Og hun taler godt fransk? - Flydende.
Hendes mor var fra Paris. En korpige.
Ser man det.
Det er jo ikke noget at være stolt af.
Farvel, miss Sedley. De vil gøre os ære.
Med Johnsons store ordbog ønsker vi Dem held og lykke.
Tak, miss Pinkerton.
Har du ryddet op i biblioteket? Og alle noderne er lagt væk?
- Har du fejet kontoret ordentligt? - Ja. Og for sidste gang.
Vær ikke så sikker på det. Der kan ske meget her i livet.
Ja, det håber jeg sandelig.
Om jeg begriber, at du foretrækker en stilling som guvernante på landet.
- Begriber De ikke det? - Du er parat til at forlade os?
Enhver slave ønsker at flygte, hvis han kan, din dumme ko.
Det glæder mig. Farvel, miss Sharp.
Farvel!
Miss Pinkerton ...
Får jeg ikke også en ordbog?
Jo. Betragt den som et symbol på den dannelse, vi har skænket dig.
Det kan De tro, jeg vil.
Den gamle hejre vil ikke indrømme, at hun ikke forstår fransk.
Længe leve Frankrig! Længe leve Napoleon!
Hvor kan du være så hævngerrig?
I al min tid dér var du den eneste, som behandlede mig godt.
Hævnen er ond, men udspringer af en naturlig trang.
Det medgiver jeg dig ikke.
Lad os hellere tale om mine dyrebare uge i frihed.
Først skal jeg se kaptajn Osborne an.
- Den pligt tager jeg meget alvorligt. - Det bliver nemt. George er perfekt.
Det har han bare at være. Og dine forældre? Jeg er lidt nervøs.
Bare vær dig selv, så vil alle elske dig.
- Fortæl mig mere om din bror. - Jos?
Der er ikke mere at sige. Han er hjemme fra Indien på orlov.
Det er en fin stilling. Den har gjort ham rig.
Men jeg er bange for, at han er ensom.
Hvis bare han fandt sig en kone.
Og hvilke børn skal du undervise, miss Sharp?
Sir Pitt Crawleys døtre.
Han er en af Hampshires fineste herrer. Det fortalte man mig.
Han er ikke så fremtrædende, at vi har hørt om ham.
- Kender du egnen? - Nej, men det skræmmer mig ikke.
- Jeg er begejstret for nye steder. - Er du?
Ja, bestemt. Jeg misunder mændene, at de kan udforske verden.
Ville du gerne rejse til Indien?
Indien! Der er ikke noget land, jeg hellere ville se.
Delhis paladser, Taj Mahal, ligbrændingerne ...
- Du har måske studeret Indien? - Ikke så indgående, som jeg ville.
Alle Østens dufte og smagsindtryk bjergtager mig.
Hvis du virkelig har det sådan ... Biju, hent en tallerken.
Vær forsigtig, Becky. Karryretter brænder i munden.
Nå, miss Sharp. Hvad synes du om din første bid af Indien?
Delikat.
Du milde, miss Sharp. Du har jo en engels stemme.
Ja, du skulle tage sangtimer.
Kaptajn Dobbin!
- Er George ikke med? - Hvor er min kære gudsøn?
George beklager, han ikke kunne komme. Arbejdet opholder ham.
Han tager da med på udflugten til Vauxhall i morgen?
Den vil han ikke gå glip af for noget i verden.
Kom nu i seng.
Nu må du være færdig med alle de kedsommelige tal.
Gid jeg var.
Jeg ville ønske, Jos ikke tog hende med på den tåbelige udflugt.
Han bliver bare fuld og siger noget dumt, hvis hun slår kløerne i ham.
Jos vælger selv sin brud. Hun har ingen formue. Ligesom dig dengang.
Hellere hende end en sort mrs. Sedley fra Hullabullastan -
- og en hel flok sortsmudskede børnebørn.
George ... din Amelia venter dig.
Ja ja da, Dobbs.
Det er fint med evig hengivenhed, men det øger ikke ligefrem spændingen.
Nå, hvordan er den lille snylter af en guvernante?
Amelia, miss Sharp ... Træd varsomt.
- Og der er han så. George. - Min kære Amelia.
Becky har glædet sig til at møde dig.
Jeg vil sikre mig, at De er god nok til Amelia.
Hvem afgør, om jeg er det? Gør du?
- Becky mente bare ... - Kom, miss Becky.
Må jeg ikke vise dig pavillonen og lækkerierne, jeg har medbragt?
De må vise mig, lige hvad De vil, mr. Sedley.
Det var hendes spøg.
Guvernanter skal ikke gøre sig morsomme på min bekostning.
Miss Sharp, dog! Miss Sharp!
Jeg skulle jo holde garnet, ikke pålægges slavebånd.
Visse vasse. Sid nu stille, ellers får jeg aldrig viklet Dem ud.
Jeg overgiver mig. Jeg er din fange.
Ved det mindste ord sætter jeg Dem fri.
Hvorfor skulle jeg nogensinde ønske det?
- Jeg håber ikke, Jos bliver forgabt. - Becky er min veninde, George.
Jeg ville byde hende velkommen, og det håber jeg også, du vil.
Kære miss Sharp ...
... du skal have ham.
Deres smukke fugl? Det kan jeg da ikke tage imod.
Du siger, du elsker alt, som kommer fra Indien.
Tag ham. Han er min ambassadør.
Hej, lille ven.
- Amelia! - Hvordan gik det?
Han kaldte mig "kære" to gange, og han klemte min hånd.
Og se! Han gav mig sin elskede fugl.
- Det er bestemt et godt tegn. - Ja!
Mærk mit hjertes banken.
Hvad har du tænkt dig med den lille guvernante?
- Jeg tænkte jo ... - Jos. Du har glemt, hvordan det er.
Tror du, at medlemmerne i klubben lader deres koner omgås en guvernante?
Alvorligt talt, Jos. Hvis jeg skal gifte mig med din søster ...
Hvis?
Hvad i alverden taler de om? Kan du gætte det?
Ja. Det kan jeg vist godt.
Hvem ved, Becky?
- Måske er det en skjult velsignelse. - Så er den i hvert fald godt skjult.
Held og lykke.
Værsgo. Det er til dig.
Det er et af min faders malerier. Jeg har ikke andet at give dig.
- Det kan jeg ikke tage imod. - Tag det. Du skal have det.
Så ved jeg, det er i sikkerhed.
Så skal jeg af sted.
- Må jeg betale en plads i vognen? - De er alle sammen optagede.
Du skal ikke være bekymret. Jeg foretrækker den friske luft.
Farvel!
Queen's Crawley!
Ja?
Sig til sir Pitt Crawley, at miss Sharp er kommet? Og bær kufferten ind.
Miss Rebecca Sharp. Guvernante for din herres børn.
- Vær venlig at lade mig komme forbi. - Så gerne.
Men jeg behøver ikke at sige noget til sir Pitt.
- Hvorfor ikke? - Du har lige selv fortalt ham det.
for disse og alle andre gaver er vi Herren dybt taknemmelige
amen
Du har ikke mødt lady Crawley, pigebørnenes mor.
Hun er ikke mor til mine sønner. Vel, Pitt?
Pitts mor, min første hustru, var datter af en lord.
Så han er finere, end alle os andre tilsammen. Ikke sandt?
Så siger vi det.
Jo jo, meget fin.
For fin til mig. Men det er hende her ikke.
Hendes far var isenkræmmer. Ikke sandt?
- Jo, sir. - Hvad med pigernes skolegang?
Jeg er særligt god til musik, tegning og fransk, men kan undervise i alt.
Du skal være god ved mine piger.
Vær ikke bekymret. Jeg behandler dem så godt, som de fortjener.
Hvad er det her?
Fåresuppe. Hvilket får var det, og hvornår slagtede du det?
Et af de skotske med sort hoved. Vi slagtede det i torsdags.
- Hvinede hun? - Om hun gjorde ...
Det gør nu noget for smagen.
"Ærlig talt, er sir Pitt ikke det, du og jeg forstår ved en baronet.
Den fine stue minder mest af alt om en stald."
Ikke lyset tændt efter 11, din lille tøjte.
Du kan gå i seng i mørke, -
- medmindre du gerne vil have besøg af mig hver nat.
"Mit eneste håb er sir Pitts yngste søn, -
- kaptajn Crawley, som snart vender hjem fra sit regiment."
Jeg vil gerne til Spanien.
Det er med e.
"Hans bror er charmerende som en bedemand -
- og lige så underholdende som et lig."
Jeg tænkte, du måske ville se min pamflet om Chickasaw-indianerne?
Det var dog utroligt, mr. Crawley, De må have læst mine tanker.
Intet på denne jord interesserer mig mere.
"Det vil glæde dig at høre, at sir Pitt snart ikke kan undvære mig.
Vi får gæster her i kedsomhedens højborg.
Sir Pitts halvsøster er rig som Krøsus, -
- og han forguder hende. Eller hendes formue."
Nej, hun er ved at lægge dem i orden.
Den dumme tøs.
"Nu er han helt rundt på gulvet og klargør huset til hendes besøg."
Op med den.
Lidt højere.
"Pitts forlovede, Jane Sheepshanks, er ankommet i følge med sin mor, -
- den gamle baronesse af Southdown, som sir Pitt afskyr.
Jeg lover dig, at når jeg er færdig med huset, -
- vil den gamle mand indse værdien af sin nye guvernante.
Jeg vil skabe orden i kaosset og lys i mørket."
Du milde!
Miss Becky, du er alt for god til os.
"Man siger, at miss Crawley vil lade Rawdon Crawley arve sig, -
- og han ledsager hende.
Pitts forlovede er her. Du bliver den næste, der skal giftes.
Jeg kan da ikke gifte mig. Mit hjerte tilhører dig.
- Matilda! - Din næsvise dreng.
- Velkommen. - Goddag, bror.
Du kender lady Southdown og hendes datter, lady Jane.
Tante Matilda, på vegne af hele ...
Gem det spytslikkeri, til jeg sidder foran kaminen.
Der blev vi ellers sat på plads.
Nok har vi titler, men miss Crawley har penge.
Og vi får ikke lov at glemme det.
Nuvel, miss Becky ... det er min yngste søn, Rawdon.
Hold dig langt væk fra hans hundeøjne.
Nok er han en kvindebedårer, men han er først og fremmest soldat.
Jeg er hermed advaret.
Du må kede dig gudsjammerligt her.
Deres fader og broder holder mig med selskab.
Der er bestemt ikke megen morskab ved miss Crawley.
Så vidt jeg husker, er du særdeles forfalden til ansjospaté, tante Tilly.
- Det er ikke noget for hunde. - Jeg er uenig.
- Hun har nok stuens skarpeste tunge. - Nej, jeg mente min bror.
Han blev kaldt for miss Crawley på Eton.
Kom nu. Indrøm det bare.
Han er dræbende kedsommelig.
Sig mig, forsøger De at få mig til at være indiskret?
Hvorfor spørger du? Er det dit ønske?
Det er endnu ikke lykkedes nogen mand.
- Hvad var det? - Ikke noget. Jeg spillede forkert.
Spild af tid. Fremmedsprog er volapyk for mine søstre.
Ja, hvis de ikke hører sprogene.
Hørt, hørt. En sjælden fornøjelse at finde en dannet person her i huset.
- Min mor var fransk. - En fransk mor?
Alt for romantiske kår for en guvernante. Hvem var hun?
- Har De hørt om Montmorency-familien? - Hvem har ikke det?
Så du er en forarmet aristokrat?
En skam. Jeg havde troet, du var en eventyrer.
Udelukker det ene det andet?
Der må da være noget uanstændigt i din fortid.
- Min far var kunstner. - Det var bedre. Sultende endda?
- Skrupsulten. - Hvem er skrupsulten? Ud over mig.
- Hvornår serveres middagen? - Om et øjeblik, sir Pitt.
Så må I have mig undskyldt. Kom, piger.
- Skal miss Sharp ikke spise med os? - Det må du spørge Pitt om.
Hun er vel ikke forvist til ære for mig?
Du ved da, jeg er demokrat.
Sig nu bare ja, så vi får fred.
Naturligvis skal miss Sharp spise med os, hvis du ønsker det.
Middagen er serveret.
Kom, min ven. Du sidder ved siden af mig.
Efter middagen kan vi så misbruge selskabet.
Alle skal jo hoppe på tungen for hende.
Jeg kan nu godt lide miss Sharp.
Cæsar kunne godt lide Brutus. Se bare, hvordan det gik ham.
for disse og alle andre gaver
Pitt!
Amen.
Tante Matilda, du er vores æresgæst.
- Hvad skal vi udbringe en skål for? - Bedre mad og varmere stuer.
Skal vi ikke skåle på freden? Nu sidder Napoleon jo fanget på Elba.
Skål for de mænd, som fangede ham. Skål for Wellington og Nelson.
Wellington? Ja, lad gå, men ...
... det er svært at hylde Nelson med tanke på hans livsførelse.
Alexanders livsførelse blev ikke gransket.
- Er han så heller ikke en helt? - Hvor har du dog ret.
Jeg ser disse træk som det fineste ved Nelsons karakter.
Han kæmpede bravt for sin kvinde. Det beviser, han er en god mand.
Upassende forbindelser er henrivende.
Skål for Wellington og Nelson.
Så De lægger slet ingen vægt på herkomst?
Herkomst?!
Vores familie har været på Queen's Crawley siden Henrik den anden, -
- men ingen af os er lige så kvikke som miss Sharp.
- Skål på alle kongens officerer! - Alle kongens officerer!
Hummer.
Hvor delikat.
Kom med ind, min ven. Mine spytslikkere blev i London.
Hvor er de dog kedelige her. Det bliver din opgave at få mig til at le.
- Hun er vist kvik nok, ikke? - Jo.
Hvis der var retfærdighed til, var du en hertuginde.
Så De lægger slet ingen vægt på herkomst?
Det gamle fæ vil have fingrene i min arv til den hykleriske Pitt.
Han burde lægge Bibelen væk og tjene sine egne penge.
Opnår du en god position, kan du styre hele verden.
- Måske flygter jeg og gifter mig. - Jeg elsker hemmelige bryllupper.
Det håber jeg, at Rawdon vil gøre.
- Med en rig eller en fattig? - Med en, som er forstandig.
Han er det kæreste væsen, men ikke det mest intelligente.
Hvad er der galt?
Det er hummeren. De har forgiftet mig.
Så går det løs.
Sir Pitt?
Kan jeg ikke være behjælpelig?
Det tror jeg ikke. Lægen er hos hende nu.
Vi kan kun bede for hendes sjæl.
Og for hendes 100.000.
- Overlever hun det? - Jeg har udrenset hende.
Jeg kan ikke gøre mere. Resten er op til Herren.
Har De noget imod at betale nu?
Lad os vente til i morgen. Jeg vil se, om det er pengene værd.
- Hvad siger du så? - De ser sund ud. De bliver skuffede.
Lady Southdown driver om ved døren.
"Jeg rejser altid med min medicinkiste.
Kan jeg ikke være behjælpelig med mine tonika?"
Det ville jeg næppe overleve.
Kun kaptajn Rawdon ønsker Dem død.
Lady Southdown og Pitt Crawley ønsker Dem rask, så De kan ændre testamentet.
Rebecca Sharp, jeg er fast besluttet.
Du skal med mig til London.
Jeg insisterer. Det gør Byron også.
Og vi tåler ikke at blive modsagt, vel?
Hvad siger jeg til sir Pitt, som har været så venlig mod mig?
Overlad ham til mig. Når man har to sønner og en rig ugift søster, -
- modsiger man hende sjældent.
Skal du allerede af sted? Jeg havde håbet, vi skulle på jagt.
Jeg må sikre mig, at damerne når sikkert til Mayfair.
Dér kører hun. Den bedste guvernante, pigerne har haft.
Jeg må skrive til miss Pinkerton efter en afløser.
Lad mig gøre det.
Miss Pinkerton er en gammel veninde, og jeg vil så gerne føle mig nyttig.
Den foretagsomme gamle hejre.
"Min kære miss Pinkerton. Jeg har for nylig mødt en af Deres elever.
Jeg er meget interesseret i at høre om hendes baggrund.
Hun hedder Rebecca Sharp."
Den gamle vil savne dig.
Sir Pitt har været god mod mig.
Hvem ville ikke være det?
Æbler! Æbler! Saftige æbler!
Velkommen til London.
- Så er vi hjemme. - Hvem var det?
Min nabo, markisen af Steyne.
- Hvorfor? - Ikke for noget.
Har du nogen aftaler?
Jeg skal mødes med Tarquin og Villiers. Og alle de andre.
Vi har talt om at spille billard.
Lord Tarquin og Hans Højvelbårenhed John Villiers.
Det er ikke god skik at nævne hans titel.
Det ved du jo bedre end jeg.
Jeg tænker bare på, om de fyre lader dig komme i deres hjem?
Har du mødt deres mødre? Og deres søstre?
Det hænder da.
For du skal ikke mangle noget.
Købmandens søn skal ikke mangle noget.
Du kan gifte dig med hvem, du vil, og forsørge hende.
Far, George er forlovet. Det er afgjort.
Det kan altid afblæses. Har du ikke forstået det?
Du kan få alt, hvis du rækker ud efter det.
Hvorfor ikke en viscounts datter? En jarls?
Gift dig med et godt parti, og køb dig en titel.
Du skulle ikke læse, mens du kører. Du får kvalme.
Jeg får altid kvalme af at læse.
- Hvem er det fra? - Amelia Sedley.
Jeg håbede, hun havde fastsat datoen for brylluppet.
- Hvem er hendes forlovede? - Kaptajn George Osborne.
Osborne? Er han i familie med hertugen af Leeds?
Nej. Han er søn af en grosserer.
Jeg kender godt Osborne. Han er i et af regimenterne.
Han er grøn som græs og vil gøre alt for at blive set sammen med en lord.
Osbornes forfængelighed gør ham til et fristende offer.
Hør, tante. Skal vi ikke invitere dem for miss Sharps skyld?
Hvis du tror, det ville være morsomt.
Det glæder mig, at miss Crawley værdsætter dig.
- Bare George værdsætter dig så højt. - Selvfølgelig gør han det.
- Skal jeg spille lidt for jer? - Ja tak.
Rawdon, forklarer du miss Sedley piquet-reglerne?
Pas på. Kaptajn Crawley ved alt om kortspil.
- Man spiller ikke om store beløb. - Vær alligevel god mod hende.
- Hun er min eneste ven. - Ikke din eneste ven, miss Sharp.
Gå med dig.
Nå, miss Sharp ... hvad synes du om dit nye sted?
Hvor venligt af Dem at minde mig om min position.
Men her er mere end tåleligt, tak. De behandler mig godt.
Men de er jo også adelige. Noget helt andet end handelsstanden.
Du havde intet imod handelsstanden sidste år.
De tænker på Joseph Sedley? Det er sandt.
Havde han spurgt mig, havde jeg ikke takket nej.
Hvor venligt af dig.
Jeg ved, hvad De tænker. At det ville være en ære at få Dem som svoger.
Kaptajn George Osborne, søn af John Osborne, søn af ...
Hvem var din bedstefar?
Pyt. Man kan ikke selv gøre for sin herkomst.
Miss Sharp, kom og spil i stedet for Rawdon. Han er aldeles uduelig!
Det er ikke mit spil.
Osborne, skal vi tage et slag kort for voksne mænd?
Farvel.
Hils miss Crawley, og sig tak for i aften.
- Er du vred på mig? - Vred? Jeg kunne kysse Dem!
At se George Osborne blive plukket var den perfekte slutning på min dag.
Jeg håbede ellers, at aftenen ikke var forbi endnu.
Jeg tænkte ...
... at du måske ville vise mig dit værelse.
Naturligvis.
Jeg beder miss Crawley om lov.
Du skal ikke spøge med mig.
De forestiller Dem vel ikke, -
- jeg vil gøre noget, som vil mishage Deres tante?
Jeg troede, at vi to forstod hinanden.
Jeg forstår i hvert fald dette:
Kun to mænd får adgang til mit sovekammer.
Min ægtemand ... og lægen.
Du kan se ind i mit hjerte, Becky.
Du ved, jeg vil gøre alt for dig.
Jeg er smigret.
Men tante Tillys holdninger stammer tilbage fra Noas ark.
- Sådan lyder hun ikke. - Du skal ikke lade dig narre.
Hun taler som Oliver Cromwell, men tænker som Charles den første, -
- og du skal ikke regne med, at hun nogensinde ændrer mening.
Så er det da et held, -
- at De er en spillefugl, -
- som er vant til at tage chancer.
"Kære Becky. Der kom brev fra Jos her til morgen.
Det var fuldt af fortrydelser omkring en vis person."
Er miss Sharp faldet til i Mayfair?
- Hun føler sig hjemme i sit nye liv. - Det tvivler jeg ikke på.
Hun klatrer op ad den sociale rangstige, som var den et bjerg.
"Jeg burde fortælle ham, at den chance er forpasset, -
- og du har tiltrukket nye bejlere.
Med kærlig hilsen din veninde Amelia Sedley."
Det her er til Dem fra mr. Pitt.
Læs det op.
"Kære Tante. Jeg bringer gode og dårlige nyheder.
Den gode nyhed er, at lady Jane Sheepshank er blevet min hustru."
Ingen overraskelse. Hun er sød, men jeg misunder ham ikke hans svigermor.
Hvad er den dårlige nyhed?
"Jeg må desværre berette, at min stedmor er gået bort."
Alle skynder sig væk derfra.
Madam ... vil De overveje ...
- Nej. - Du godeste! Der kommer Sir Pitt!
Jeg tager ikke imod ham! Mine nerver kan ikke tåle det.
- Fruen tager ikke ... - Gå med dig!
Godt. Det er ikke miss Crawley, jeg vil tale med. Det er dig.
Du må komme tilbage.
- Har du hørt om dødsfaldet? - Det gør mig ondt.
- Hvis jeg kan hjælpe med ... - Alt er forkert, siden du rejste.
Du skal komme tilbage!
Gift dig med mig.
Kom tilbage som lady Crawley, hvis du vil.
Så længe du kommer tilbage.
Hvad?!
Lad mig ikke sidde her i evigheder.
- Jeg kan ikke. - Kan ikke eller vil ikke?
Vil du ikke være en gammel mands øjesten?
Jeg kan virkelig ikke.
Sandt at sige ...
... er jeg allerede gift.
Gift?
- Det var da forsøget værd. - Sikke forspildte muligheder.
Pyt, min ven. Vi skal nok finde plads til ham.
Jeg køber en butik til ham.
Hvem han end er, er han og hans familie meget heldige at få dig.
- Det håber jeg, De vil synes. - Det vil jeg ganske afgjort.
Så hvis I ikke kan få mig som hustru og svigerinde, -
- vil I så tage imod mig som svigerdatter og niece?
Hvabehar?
Kære sir Pitt ... kæreste miss Crawley ...
Det er sandt.
- Jeg har giftet mig med Rawdon. - Rawdon?!
Min Rawdon?
Kul!
Saml det op, knægt.
Pas godt på stakkels miss Crawley. Jeg er bekymret for hende.
Mig kan du ikke indsmigre dig på.
Gå tilbage til rendestenen, hvor du hører hjemme.
- Har De brug for hjælp, miss? - Kør mig til Baker Street.
Er det nu passende?
Mere passende end at stå på gaden. Vær venlig at sætte kufferten op.
Nu er Fanden løs i Laksegade
Jeg vil hellere bo i Laksegade med dig end i Park Lane med nogen anden.
Men hun skal nok blive god igen.
Hun ønsker jo, at du bliver gift på denne måde.
Du kan ikke tage hende på ordet.
Hun elsker romance i sine bøger, men ikke i sin familie.
Hvad familien angår, er hun lige så snobbet som dronning Charlotte.
Nå, men ...
... så må vi sende en ambassadør ud for at tale vor sag.
Hvilken form for ambassadør har du i tankerne?
Jeg vil foreslå ... en meget lille en ...
... med rosenrøde kinder ...
... og blå øjne ...
... og ikke udrustet med den store hårpragt.
Hvad mener du?
Er du ...?
Din ...
... udspekulerede skønne tøs!
Det vil klinke skårene, hvis alt andet svigter.
Når man tænker på, hvordan hun har opvartet Dem. Hele tiden har hun ...
Ingen gør noget for nogen uden bagtanker.
Men at en forarmet guvernante skulle rende med min Rawdon.
I det mindste var hendes mor en Montmorency. Det er vor trøst.
På ingen måde. Og det har jeg fra pålidelig kilde.
Hendes mor var korpige på Montmartre.
- Hvabehar? - Jeg har det fra pålidelig kilde.
Udmærket. Jeg ved, hvad jeg må gøre.
Vær sød at komme med min skrivepult.
Ja. Hvor er hendes lille pult? Jeg kan ikke se den.
Den er herovre.
Jeg har næsten ondt af stakkels Rawdon.
Men hun skal ikke slippe af sted med sine rænkespil.
Nej, det skal De ikke lade hende gøre.
Det glæder mig, at De har ændret mening.
Husker De dengang på Queen's Crawley, hvor de fortalte os alle sammen ...
... at De fandt upassende forbindelser henrivende?
Ikke i den virkelige verden.
- Hvad vil De? - Giv mig mere tid, mr. Osborne.
Jeg skylder Dem ikke noget.
- De skylder mig Deres venskab. - De har ikke noget venskab med mig!
Har vi nok af dette stel?
Det er en buffet, så jeg vil nødig have det fine stel frem.
Nej, har I hørt det? "Napoleon flygter fra Elba og marcherer mod Paris.
De allierede ruster sig til krig."
- Hvad er der, Amelia? - Vil det betyde noget for George?
Han er trods alt soldat, -
- og det indebærer ikke kun flotte uniformer og fine middage.
Hvis hun vil giftes med en soldat, må hun blive mere hårdhudet.
Nu kan jeg ikke længere udskyde at fortælle dig det.
Vi er gået fallit, Mary.
- Alt er tabt. - Men vi skal jo afholde soiré.
Der bliver hverken flere soiréer, baller eller middagsselskaber.
- Det liv kan vi ikke længere føre. - Du gode gud.
Den gældspost, den mand, som stødte mig i dybet, -
- er ingen anden end Georges far, John Osborne.
På foranledning af Sedleys fallitbo indledes denne auktion.
Nummer 368. En skrivepult med indlagt elfenben.
Skal vi sige fire guinea?
Fem?
Ingen højere? Første gang. Anden gang.
Solgt.
Nummer 369.
Et klaver af mærket Clemency.
- Det har jeg sunget til. - Kunne du godt tænke dig det?
Buddene begynder på tre guinea. Fire?
- Fem. - Fem omme bagved.
- Seks. - Det er kaptajn Dobbin.
- Jeg kender ham. Niende regiment. - Ni? Ti?
Flere bud? Solgt til kaptajnen.
Nummer 370.
Et landskabsmaleri signeret af Francis Sharp i 1801.
- Hvad er der galt? - Min far malede det billede.
- Jeg gav det til Amelia. - Jeg køber det til dig.
Skal vi sige fem guinea?
Seks omme bagved. Syv?
Otte. Ni.
Ti. Elleve.
Tolv. Tretten.
Fjorten. Femten omme bagved.
- Første gang, anden gang. - Lad være.
Solgt for 15 guinea til markisen af Steyne.
Hvorfor besøger lord Steyne en ubetydelig auktion?
Han samler på min faders værker. En ægte samler færdes overalt.
- Goddag, kaptajn Dobbin. - Miss Sharp. Beklager, mrs. Crawley.
Vil De lære at spille klaver?
Jeg har en ven, som nok vil spille på det.
- Det vil hun bestemt. - Farvel.
Jeg så miss Sharp ved auktionen.
Hvordan har George det?
Godt, men han er travlt beskæftiget.
For travlt til at besøge os?
Jeg henter teen.
Når De ser ham næste gang, vil De så give ham dette?
Jeg har selv tegnet det.
Det er vel ikke forkert? At minde ham om den, som elsker ham højest.
Naturligvis ikke.
Se, hvad han har gjort! Er det ikke vidunderligt?
Det er slet ikke til at tro! Åh, gudskelov!
Det skal nok gå. George har købt klaveret til mig og kommer straks.
Gud ske tak og lov.
George, du er nødt til at besøge hende. Hun lider.
Miss Sedley bad mig give dig dette, næste gang jeg så dig.
Du har ikke engang værdiget det et blik.
Det er der ingen grund til.
De er alle sammen ens.
George, hvad laver du? Vi venter på dig.
- Kaptajn Dobbin. - Jeg er på vej ud.
Jeg skal møde en af Marias veninder.
Må jeg præsentere min søn George?
Miss Rhoda Swartz.
Miss Rhoda fortalte os netop om Jamaica og sine sukkerplantager.
Jeg husker det nu ikke så nøje. Jeg rejste derfra, da jeg var tre.
Maria, må jeg låne dig et øjeblik?
De må have os undskyldt.
Deres fader besværer sig ikke med at skjule sine planer.
- Hvad er hans planer? - At vi skal gifte os, selvfølgelig.
Det siger De ikke?
Kom. Sid her hos mig.
Lad os tale rent ud af posen.
Jeg har en stor formue, men ikke nogen fine aner.
Så jeg må vælge imellem en fattig adelsmand -
- eller en rig spidsborger ... som dig.
Det må jeg sige ... De har en udmærket forståelse af situationen.
Jeg ville gerne have haft en titel.
Men min formynder siger, at hvis vi lægger vore formuer sammen, -
- kan vi købe en titel når som helst.
Du kan da ikke forestille dig miss Swartz som mit hjertes udkårne!
Hvorfor ikke?
For det første er hun ikke englænder.
Man er nok snobbet! Nu skal du ikke blive for kræsen.
Hvad gør det, man har gylden hud, hvis man lægger en halv million?
Med hendes formue får du et sæde i Overhuset på ingen tid.
Tænk dig bare. Middage i Kew Gardens, baller på Carlton House ...
- Og hvad med min ære? - Ære?
Ja. Du kan købe en hel række forfædre og hænge dem på væggen, -
- men du har ikke købt den dannelse, der hører med.
Du fik mig til at give Amelia mit ord.
Hvor vover du at tage det navn i din mund?
Man skal ikke tale om vovemod over for en kaptajn.
- Jeg er en gentleman, skønt din søn. - Jeg siger, hvad jeg vil til min søn.
Jeg har ikke slidt i 40 år for at du skal giftes med en tigger!
- Du stod selv for forlovelsen! - Jeg ophæver den.
Gift dig med miss Swartz, eller pak dine ting og gå uden en skilling!
Udtrykker jeg mig klart nok?
Klokkeklart, sir.
Slut jer til os, drenge. Krigen er kommet til Europa.
Min bror vil i hæren!
- De skal ikke tale hans sag. - Mr. Osborne, vi drager snart i krig.
Hvis der sker George noget, vil De ikke tilgive Dem selv det.
Lad mig bringe ham en besked fra Dem.
Godt så. Han kan vende tilbage til sit hjem, og alt vil være som før.
- Det kan det ikke blive. - Hvorfor ikke? Når jeg nu siger det.
George ... giftede sig med miss Sedley i morges.
Jeg er på vej til deres bryllupsmåltid.
Vil De ikke slå mig følge?
- Velkommen, mr. Sedley. - En fornøjelse, mr. Crawley.
Goddag, mrs. Crawley.
Har meget ændret sig, siden De sidst var hjemme?
En del.
Og især én sag fortryder jeg bitterligt.
Dobbin. Osborne. Disse nyheder angår os alle.
Krigen er nu nået til Belgien. Vi drager i krig i næste uge.
Mænd har brug for krig, som jord har brug for at blive vendt.
- De tager vel ikke af sted? - Naturligvis.
Drog Eleonora af Aquitaine ikke i krig gravid og med blottede bryster?
Du kunne vitterlig gøre hende kunsten efter.
Træd varsomt i hendes fodspor. Hun blev låst inde af sin mand.
Men endte med at regere over England.
Hvad med Dem, Sedley? Drager De med på vores ekskursion?
Frygtelig gerne, var det ikke for mine pligter i Indien.
- Jeg tager med. - Det må du ikke.
Hvorfor ikke? Hun kan holde Becky med selskab.
Skål på sejren!
- På sejren! - På sejren!
- Vi kender ikke nogen. - Hvis skyld er det?
Havde du gjort en indsats i selskabslivet ...
Mrs. Crawley er allerede kendt overalt.
Ønsker du, jeg skal være det? Kendt i hele byen?
- Skal vi gå ind? - Med glæde.
Bruxelles, 17. juni 1815
Der kommer den berømte mrs. Crawley.
Om jeg begriber hendes berømmelse. Hvorfor modtager alle hende?
- Det er hendes franskkundskaber. - Dem kunne jeg også godt bruge.
- En rigtig dame taler ikke fransk. - Stille nu.
- Godaften, lady Bareacres. - Godaften, mrs. Crawley.
Du gør dig selv til grin.
- Godaften. - Godaften.
Tager du roret? Jeg har fået øje på et par lette ofre.
Sørg du for vores indtægt, mens jeg fremmer din karriere.
- Vent her et øjeblik. - George, jeg har det ikke så godt.
- Må jeg byde Dem på en forfriskning? - Det lyder henrivende.
Godaften, mrs. Crawley. Deres balkort er forhåbentligt ikke fuldt?
- Næppe. - Jeg kom først til mølle.
Er det mig, der skal kværnes?
General Tufto, det er kaptajn Osborne.
Osborne med e. Så De kan nævne ham i dagsbefalingen.
Ja, stavning er ikke just min force.
Gå bare, min ven.
Skal jeg hente et glas vand til dig?
Eller en stol? Eller en læge?
- Har Amelia det godt? - Mon ikke. Dobbin er hos hende.
Burde De ikke tage Dem bedre af hende?
De mener, nu hvor jeg er smedet i Hymens lænker?
De er ikke som Amelia, mrs. Crawley.
Intet kan slukke Deres ild.
Kaptajn Osborne ... vil De hente mit sjal og min buket?
Naturligvis.
- Jeg ville ønske, De lod mig gå med. - Nej, jeg mener det. Gå op igen.
- Jeg siger til George, De er dårlig. - Nej. Han bliver sur over det.
Hvorfor tog han Dem overhovedet med?
Fortæl mig, at I er lykkelige.
Vi er tilstrækkeligt lykkelige.
Hvor har grevinden dog pyntet smukt op.
Det gør hun altid. De har måske ikke været til hendes baller i England?
Pyt med det. Hende kender vi ikke hjemme i London.
- Jeg ser, du har haft travlt. - Meget.
Godaften, Osborne. Er De klar til et slag kort?
- Hvis mrs. Crawley tillader det? - Ja, selvfølgelig.
Så lader jeg jer spille i fred.
George, du skal ikke drikke mere.
Sludder, Dobbs. Du skulle selv tage et glas og få farve i de hule kinder.
Hvad sker der?
Deres Nåde ... ærede herskaber.
Fjenden har krydset floden Sambre, og venstre flanke er allerede i kamp.
Vi marcherer i krig om tre timer.
Rawdon! Rawdon!
Jeg er ikke bange. Men jeg er målet for deres kugler.
Hvis jeg skulle falde, skal du vide, hvordan sagerne står.
Jeg har vundet en del her, så du har et bundt penge.
Der er en hest, som du kan sælge ...
... og alene kufferterne står i 30.
- Du mener, at vi skylder 30 for dem? - Ja.
Jeg tager den gamle uniform på, så du kan sælge den nye.
Og med sadlerne, pistolerne, ringene ... og den her lille sag ...
... har du nok til at få tag over hovedet og vende hjem til London ...
Jeg skal nok klare mig.
Ja, mon ikke.
Ingen kvinde kan klare sig selv, så godt som du kan, Becky Sharp.
Nu gør du ikke noget overmodigt, vel?
- Lover du det? - Hvad er nu det?
Tårer?
Tårer fra min stærke lille Becky?
Jeg er trods alt en forelsket kvinde.
Lille skat ...
Hvis du vågner en morgen, og jeg er død ...
... kan du vide dig helt sikker på ...
... at du er en kvinde, der er blevet elsket som få.
Hvem vil være så venlig at sælge os en hest?
Mrs. Crawley! Mrs. Crawley, vær sød at komme herover.
Lady Bareacres.
Vi sendte vores tjener til kroen, men kun kaptajn Crawleys hest er tilbage.
- Der kan man bare se. - Hvad vil De have for den?
Intet fra Dem.
Vær nu ikke fjollet. Vi har da altid været gode venner.
Nej, det har vi ikke.
Hør nu her. De kan komme med os, hvis De vil, -
- men vi må og skal have den hest.
Hvorfor kan du ikke tale pænt til hende? Du jog hende væk.
Vil De ikke nok komme tilbage?
Forsigtighed er en borgmesterdyd. Tiden er inde til at forlade byen.
- Taber vi virkelig krigen? - Fjenden har krydset vore linjer.
Har De solgt Deres hest til lady Bareacres?
Tænker ingen på mig, men kun på min hest?
De må købe den, hvis jeg får plads i Deres vogn.
- Det er en aftale. - Skynd Dem. Vi må af sted.
- Hvorfor skal hun køre med os? - Jeg kan lide hende. Hun er gravid.
Og vi fik kun hesten på betingelse af, at hun kørte med os.
Skynd Dem, mrs. Crawley! Vi må af sted nu.
Hjælp mig! Er der ingen, som har set George Osborne?
Vent et øjeblik.
George Osborne fra niende regiment!
Amelia! Hvad laver du?
Du burde ikke være her.
Mrs. Crawley! Hvis De vil med, skal De komme nu!
- Er der plads til mrs. Osborne? - Kun hvis De giver hende Deres plads.
Du skal ikke være bekymret for mig. Jeg venter her på George uanset hvad.
Vi mødes igen i London.
Det håber jeg virkelig. Må lykken stå Dem bi.
Kør!
- Der må være nyt om min George! - Amelia, du må bevare fatningen.
Vi er gift med soldater og må leve med uvisheden.
Min mand dansede med en anden kvinde den sidste aften, jeg så ham!
Hvis du har stjålet hans sidste aften fra mig, tilgiver jeg dig aldrig!
Hvor kan du dog sige det? Det vil jeg ikke høre på.
Hvis sandheden skal frem, er din George ikke ...
Hvad? Hvad er min George ikke?
George vil ikke se dig udsætte dit helbred og hans barn for det her.
Kom med indenfor, så venter vi sammen.
Hvad ville miss Pinkerton ikke sige, hvis hun så os nu?
To vordende mødre midt i krigens tumult.
Det har vores timer i dannelse ikke forberedt os på.
Er du bange?
For at føde, mener jeg.
Du kender mig jo. Jeg er stærk som en bjørn.
Jeg føder vel efter eftermiddagsteen og danser til et bal samme aften.
Jeg er heller ikke bange.
I hvert fald ikke på egne vegne.
Så længe Georges barn har det godt.
Det er sækkepiberne. Det betyder jo ...
... at vi har vundet. Vi har vundet!
"Kære fader. Skønt vi skiltes i vrede, -
- skal du vide, at jeg ikke vil vanære dig i de fremtidige kampe."
Mr. Osborne!
Kaptajn Dobbin ... undskyld, major Dobbin, -
- nu hvor bedre mænd er døde, og De har indtaget deres plads.
Bedre mænd er døde. Jeg vil tale om en af dem.
- Ved De, at hans enke er ruineret? - Jeg kender hende ikke.
Og hvad med hans barn?
Ønsker De heller ikke at vide af det?
Det er blot endnu en følge af Georges ulydighed og dårskab.
- Hun bad mig give Dem dette. - Jeg vil ikke læse den kvindes brev.
Det er et brev fra Deres søn, sir.
Hun har båret det for Dem lige siden den dag.
"Tilgiv mig, hvis du kan. Og husk mig -
- som din kærlige og taknemmelige søn. George."
Min dreng ...
Min kære dreng ...
Er han ikke en engel?
En engel.
Da George døde, troede jeg ikke nogen anden kunne få plads i mit hjerte.
Vi ventede dig ikke i dag.
Jeg vil fortælle dig, at jeg har bedt om at blive forflyttet.
- I næste uge drager jeg til Bombay. - Bombay?
- Du milde! Hvorfor Bombay? - Fordi det er så langt væk herfra.
Jeg forstår.
Men jeg giver afkald på min udnævnelse og bliver her i England ...
- Hvis du beder mig om det. - Hvis jeg beder dig om det?
Jeg rejser ikke, hvis du siger, jeg ikke må.
Du må besøge Jos, når du når frem.
Må jeg skrive til dig og fortælle, hvordan lille George har det?
William, jeg ...
Al post bliver eftersendt.
Så farvel.
Vi mødes igen en dag.
Farvel.
Det er med beklagelse, at jeg bringer trist nyt.
Jeg satte stor pris på Deres tante. Men hun led ikke.
Mr. Pitt og lady Jane plejede hende til det sidste.
Det tror jeg gerne.
Lad mig vide, hvis der er mere, jeg kan gøre for Dem.
Hun har slettet mig fra testamentet. Pitt gør rent bord.
Jeg har mest ondt af dig og Rawdy.
Det skal du ikke have. Alt skal nok blive godt. Vent og se.
Jeg er guvernante, og du en spillefugl.
Vi kommer ikke fluks ind i det gode selskab. Det tager sin tid.
- Hvad skal vi spise, indtil det sker? - Kære, lad nu mig om det.
Vi er Crawley'er. En Crawley kan altid få på kredit.
Det vil overraske dig, hvor godt vi kan leve af det rene ingenting.
Undskyld, men Rawdy har noget, han gerne vil vise Dem.
Hvad er det?
Han går! Han går jo!
Aldrig har jeg set en ung mand tage så sikre skridt.
Du marcherer jo i krig om føje år.
- Har du det godt i dag? - Ja tak, far.
Sådan.
- Er De soldat, sir? - Ja, min dreng.
Min papa var også soldat. Han faldt ved Waterloo.
Det gør mig ondt. Hvad var hans navn?
Kaptajn George Osborne fra niende regiment.
Ham kendte jeg særdeles godt.
Stands!
Hvad er der med dig?
Ikke noget.
For guds skyld, Maria, sig det så.
Det er, fordi jeg kørte igennem parken forleden, og ...
Og? Og? Og? Og?
Far ...
... jeg så lille George!
Han var sammen med mr. Sedley.
Jeg kunne straks se, at det var ham.
Han er smuk som en engel.
Og han ligner ham på en prik.
For pokker da, Becky.
Har vi virkelig ikke råd til noget bedre?
Der er mit chatol.
Kan du finde én penny der, tager jeg hatten af for dig.
Eller du vil måske lægge penge i?
Består hele dyret da af hals?
Hvorfor skal slagteren også betales? Hvor er det selvisk af ham.
Vær ikke så hård mod mig.
Jeg har ikke haft heldet med mig. Det skal nok blive bedre.
Mr. Moss er her. Jeg har vist ham op.
Så vis ham ned igen, til vi er færdige med at spise!
Pengene skal falde. Jeg håber, De har gode nyheder.
Vi kan ikke trylle. De kan ikke få penge, som vi ikke har.
I kan da bruge dem, I ikke har.
- De burde skrive skuespil. - Og De skulle blive skuespillerinde.
Vi kan ikke betale, og sådan er det.
- Se så at komme ud. - Udmærket. Jeg går.
Men jeg vender tilbage.
Er dette virkelig dit hjem?
Ja.
Hvordan er det muligt?
- Hvad vil De mig? - Jeg vil tilbyde dig en aftale.
Hvorfor gør du det? Det er nedværdigende.
Jeg gør det, så vi har noget at spise. Sult er også nedværdigende.
Det er vores mad, ikke noget legetøj!
Jeg hader vores mad! Og jeg har ikke noget legetøj!
- Hvor kan du være så nedrig? - Nedrig?
Når han kunne have fået den fineste uddannelse, som kan købes for penge.
Han kunne være blevet rig som en herremand.
Hans egen mor nægter ham en fremtid, fordi hun vil putte ham om aftenen.
"En moders kærlighed er mere værd end Mayfairs paladser," skrev Dobbin.
Tal ikke om ham. Hvad nytter det, nu han er forlovet?
- Hvad for noget? - Har du ikke læst brevet fra Joseph?
"Hvordan har du det, min kære Amelia?
Og hvordan har din lille familie det?
Du står så klart for mit indre blik.
Jeg drømmer om dig og Georgy hånd i hånd.
Jeg suger hver en detalje fra dit liv til mig, -
- som jeg sidder og skriver under Indiens sol."
"Kære William. Tak for dit brev, som var tre måneder undervejs."
Mor?
"Men som jeg blev meget glad for."
Hvad laver du her? Jeg skal jo besøge dig på lørdag.
- "Georgy er ved godt helbred." - Jeg har syet skjorter til Georgy.
"Han bor hos sin farfar."
Mor, altså! Jeg kan da ikke gå i dine grimme skjorter nu.
Goddag, frue. Kom, Georgy.
- Hvor er du fjollet, mor. - Ja, din mor er et fjollehoved.
"Alle siger, at det er bedst sådan. Jeg må overgive mig for hans skyld."
- Jeg kan godt finde en anden ... - Nej nej, jeg kommer nu.
"Jeg må indrømme, jeg følte et stik, da jeg læste om din forlovelse."
Hvad?!
Jeg kan ikke få vejret!
- Er du gået fra forstanden? - Jeg må vende hjem til England.
Her er Deres medicin.
Fjern den. Ingen medicin kan kurere den sygdom, som plager mig.
Jeg skal dø, Horrocks.
Kom nu, sir Pitt. Skal jeg hente mr. Pitt? Eller lægen?
Eller sagføreren? Det er jo spørgsmålet.
Pitt fik jo Tillys penge. Skal han nu også have mine?
Eller skal de gå til Rawdon?
Og den snu lille Becky.
Jeg kan hente sagføreren, hvis De synes.
Nej. Lad bare Pitt få det hele.
Han er en opblæst snylter, -
- men han skal nok passe godt på huset her.
- Du har ikke forsømt klavertimerne? - Nej, miss Sh... mrs. Crawley.
Det glæder mig. Du må spille for mig.
- Rose, hvad er dit bedste fag? - Fransk.
Ingen forsøg på at skjule sin fortid.
- Det kan man ikke laste hende for. - Jeg er ganske enig. Ikke for det.
Efter frokosten vil du måske læse min pamflet om frigivelsessagen?
Gud bedre det ...
Mrs. Crawley ...
... da De fortalte miss Crawley, at Deres mor var en Montmorency ...
Det har jeg aldrig sagt. Jeg nævnte Montmorency en enkelt gang.
Hun må have misforstået mig. Min mor var korpige i operaen.
- Hvad har I lyst til efter frokosten? - Nu sørger vi jo ...
Ja, det har De ret i, -
- men jeg mener ikke, min faders død bør borteliminere al konversation.
Jeg har mest lyst til at lege med vores drenge.
Lille Pitt er ikke helt rask.
Jeg gav lille Pitt en dosis tonikum inden frokosten.
Jeg husker, hvordan det hjalp stakkels miss Crawley.
Nu er her jo kun familien, -
- så jeg føler, at vi kan tale åbent.
Jeg håber, tante Matildas sidste beslutning ...
... ikke har ...
Miss Crawley skænkede mig den mest vidunderlige ægtemand.
Det glæder mig, at hendes formue fører stedet til ære og værdighed.
Jeg er stolt af at være en del af familien.
Det er Crawley-familien, som vinder ved jeres ægteskab.
Tak.
Farvel, Rawdy! Farvel, tante Becky!
Farvel, onkel Rawdon!
Jeg kan godt lide tante Jane. Kan du ikke også det?
Jo. Dér har Pitt været heldig. Hun er god, som dagen er lang.
Det ville jeg også være, hvis vi havde 5.000 om året.
- Bryder du dig ikke om hende? - Kan det ikke være lige meget?
Vi er budt tilbage i familien. Nu er vi endelig på vej op.
Vær forsigtig med det bord. Det er mange penge værd.
- Undskyld! Men hvad er det, I laver? - Jeg sagde jo, jeg vendte tilbage.
- Pak det forstørrelsesglas ind. - De har stillet mine møbler på gaden!
- Jeg tilkalder politiet. - Om De så tilkalder kongen!
De får det ikke! Giv mig det så!
Kan jeg være Dem behjælpelig?
- En fornøjelse at handle med Dem. - Gå nu bare.
Så mødes vi endelig.
Jeg kender Dem, skønt De ikke kender mig.
De har nok glemt det, men De var god mod min fader for mange år siden.
Jeg får sjældent ros for at være et godt menneske.
- Hvad var Deres faders navn? - Francis Sharp.
De er Francis Sharps datter?
Han viste stort talent som kunstner. Men han havde ikke talent for livet.
Jeg forsøger at gøre det bedre end ham. Det er mit livs udfordring.
Jeg har set Deres navn på gæstelister. Jeg ønsker Dem held og lykke.
Det bliver ikke nemt.
Det er kvinderne, som holder det fine selskabs døre lukkede.
Udefrakommende skal ikke opdage, at der ikke findes noget bag dem.
Kunne De tænke Dem at besøge Gaunt House?
Særdeles gerne.
De vil kede Dem der. Min hustru er livlig som lady Macbeth, -
- og mine svigerdøtre lige så muntre som kong Lears døtre.
De vil hundse med Dem, sætte Dem på plads og tale ned til Dem.
- Men det er vel det, De ønsker? - Ja, det er.
Tag hellere denne her.
De vil ikke have ham på nakken igen i morgen.
- Du leger med ilden. - Vær nu ikke så dramatisk.
Uanset hvor meget du lefler for det gode selskab, lukkes du aldrig ind.
Din slægt er en af Englands fineste, men du benytter dig ikke af det.
Lord Steyne afholder en middag med krigsministeren -
- og har lovet kun at tale om dig. Du har lutter gode kort på hånden.
- Skal jeg lære dig at spille dem? - Skal du nu belære mig om kortspil?
Tænk på alt det, vi har at vinde.
Jeg ved, hvad vi har at vinde. Jeg frygter bare, hvad vi kan miste.
Du tager imod tjenester fra et rovdyr.
Jeg er ikke bange.
Vær på vagt.
Hvor mange gange skal jeg sige det? Skriv et kort til mr. og mrs. Crawley.
Blanche skriver kortene.
Ikke denne gang.
Lady Steyne, om jeg begriber, hvorfor jeg må sige det hele tre gange.
Jeg skriver det.
Så vil jeg gå hjem.
Godt! Bliv der!
Spar mig for dit fordømte martyrium!
Hvor vover du at afgive ordrer? Du er her for at avle, men er ufrugtbar!
Min søn afskyr dig. Alle her i huset så dig helst død.
Og hvad har I også imod mrs. Crawley? Sandt nok er hun ikke af ædel slægt, -
- men hun er da ikke værre end Fannys hæderkronede forfader "de la Jones".
De penge, jeg medbragte ...
For dem købte du min yngste søn, som alle ved, er gået fra forstanden.
Men nok om det.
Det er mit hjem.
Om jeg så inviterer pøbelen fra hvert et fængsel og bordel i London, -
- skal I modtage dem og få dem til at føle sig velkomne.
Husk ... De har ingen fæller bag denne dør.
Lady Bareacres, hvad syntes De om "Figaro"?
Jeg fandt den virkelig interessant.
Jeg hører, at De synger og spiller så smukt.
- Vil De synge for mig? - Det vil være mig en fornøjelse.
Hvorfor?
Jeg har set så meget ondskab her, som jeg ikke vil påføre andre.
"Now Sleeps the Crimson Petal".
Bravo!
Nu er De sluppet indenfor.
Hvornår skal Deres dreng på kostskole?
- Når han er ældre. - Nej.
Han skal straks lære at stå på egne ben.
Hvis man ikke lærer det i barndommen, lærer man det aldrig.
- Rawdon kan ikke undvære ham. - Jeg får det i stand.
De skal endelig ikke takke mig.
Måske kunne vi så se hinanden noget oftere.
Glemmer De ikke min mand?
Jeg glemmer aldrig noget.
Mindst af alt en uindfriet gæld.
Er jeg nødt til at rejse? Er jeg virkelig?
Må jeg ikke blive hjemme, hvis jeg lover at være artig?
- Du skal ikke være der så længe. - Jo, jeg skal.
Vognen skal køre, skat.
I aften løfter lord Steyne sløret for sin hemmelige forestilling opført af -
- hertuginden af Lancaster, grevinden af Slingstone og andre adelsdamer.
Deres Majestæt, mine herskaber, vær venlige at tage plads.
Lad forestillingen begynde.
Hvad vil Steyne overraske os med?
Gid jeg vidste det.
Pashaen Steyne og hans uartige piger.
Jeg præsenterer balletten "Zirnana".
Gode gud!
Det er mrs. Crawley!
Hvor var I dygtige!
Mrs. Crawley ...
Sejrherren løber med byttet. De har erobret vort hjerte i Deres triumftog.
Hvis det er tilfældet, Deres majestæt, lover jeg at passe på Deres hjerte.
Det er en lettelse, for det er blevet stødt fra tid til anden.
Fortæl mig under middagen, hvordan De vil læge det.
- De skal have mig til bords. - Rangfølgen gør det umuligt, sir.
Jeg er kongen, lady Gaunt. Jeg vedtager selv rangfølgen.
Er du lykkelig nu?
Jeg ville gøre dig til nattens dronning, og jeg holdt ord.
- Jeg er Dem dybt taknemmelig. - Men ikke lykkelig?
- Hvem er også lykkelig? - De må finde glæde i Deres malerier.
- Ja, jeg kan gemme mig bag dem. - Hvad har De at gemme Dem for?
Den enkle sandhed, som kendes af enhver fårehyrde ...
At det eneste, der betyder noget, er at elske ... og blive elsket.
Jeg har gemt mig, fordi jeg ikke troede, jeg skulle finde kærligheden.
Men det tror jeg, at jeg har nu.
De holder mig for nar.
Jeg er Dem ikke værdig. De omgiver Dem med så megen pragt.
En af fordelene ved at blive født ind i det fine selskab er, -
- at man i en tidlig alder lærer, at det er et kulørt marionetteater.
Husker du pigen, som satte prisen højt, -
- før hun kunne bære at se det forsvinde?
Ikke højt nok.
Men nu har De taget imod tjenesterne, mrs. Crawley.
Det er for sent at forhandle om prisen.
Oberst Crawley?
- Må jeg slå følge med Dem? - Gør endelig det, Wenham.
- Godaften, oberst Crawley. - Gudfader!
Det er en bagatel. De skylder mr. Nathan 165 pund.
Wenham, lån mig 100. Jeg har 70 derhjemme.
Jeg ejer ikke engang 10 pund, kære ven.
Men mr. Moss skal nok tage sig godt af Dem.
Mit gældsfængsel er Londons mest komfortable.
Slip mig!
Godnat.
- Og De ønsker ikke noget? - Min kone kommer om et øjeblik.
Ring med klokken, hvis De får brug for noget.
- Har De bragt mit brev ud? - Jeg gjorde det personligt.
- Er der ingen anden, jeg kan gå til? - Der er vel min bror.
Jeg vil ikke besvære ham, når jeg ved, Becky er på vej.
For en sikkerheds skyld ...
Stakkels Rawdon! Han er kommet i fængsel.
Ja, jeg sender Wenham ud med kautionen i morgen. Han dør ikke af én nat der.
Guderne skal vide, at han har prøvet det før.
Becky! Gud være lovet.
Det er mig. Jane. Jeg læste dit brev.
Jeg har betalt mr. Moss.
Dette er ikke noget sted for en kvinde som dig.
Du skulle ikke være kommet her.
- Jeg er ikke det værd. - Jo, du er. Du er det værd.
Jeg vil forbedre mig.
Jeg vil skabe et nyt liv for Rawdy og mig.
Jeg vil i hvert fald forsøge.
Så skal det nok lykkes. Hent dine ting, så kører jeg dig hjem.
Jeg beklager min umådeholdne iver.
De behøver ikke søge min tilgivelse.
Jo. Jeg har brug for din tilgivelse. Og din kærlighed.
Og hvis jeg ønsker at holde op? Og ikke beder om flere tjenester?
Du har allerede fået mange tjenester.
Crawley ... Hvor har De været så længe?
Der skete ingenting. Du må tro mig. Jeg er uskyldig.
- Hvad har I to for? - Fortæl ham, jeg er uskyldig.
Uskyldig? Hvert et smykke på din krop er købt af mig.
- Lad mig komme forbi. - Din feje, skurkagtige løgnhals!
Rawdon, lad være! Hvad er det, du gør?
Kom her!
Tag den halskæde af.
Ud med dig!
Luk den op!
Luk den så op. Jeg vil vide, hvem af jer der lyver.
Luk den op!
1.000 pund.
Du kunne godt have undt mig 100.
Jeg har delt alt med dig.
Rawdon! Vent!
Tilgiv mig! Vent!
Jeg begik en frygtelig fejltagelse. Undskyld.
Du ved ikke, hvad jeg har gået igennem.
Mon ikke jeg gør? Jeg gik det igennem med dig.
Ikke fra begyndelsen.
Hør nu på mig, Rawdon. Jeg har elsket dig på min egen måde.
Så er det din ulykke. Farvel, Rebecca.
"Efter Coventry lslands' guvernørs dødsfald, bliver stillingen tilbudt -
- den højtestimerede Waterloo-veteran oberst Rawdon Crawley."
- Det er da glimrende. - Det er ikke spor glimrende.
Det er en kirkegård. Det er Steyne, der står bag.
Uanset hvorfor det sker, er det en mulighed, som du må udnytte.
Mit liv er forfejlet.
Alt, jeg rører, bliver til støv.
Undtagen den dreng.
Vil du passe ham for mig?
Jeg lover dig, at jeg vil elske ham, som var han min egen.
Det gør jeg allerede.
Gud velsigne dig.
Farvel, min bror.
Baden Baden, Tyskland 12 år senere
Hvem betaler for flasken?
Det gør han.
Hun siger, at De betaler for en flaske champagne.
Hvem siger det?
Naturligvis.
Så skal jeg på arbejde.
Gør Deres indsatser.
- Undskyld, jeg taler ikke ... - Er det første gang, du er på kasino?
- Og hvis det er? - Så udnyt dit begynderheld.
Du får ikke chancen igen.
George, hvad ville Amelia sige, hvis hun så dig her?
Ikke nu. Må jeg præsentere ...
Jeg kender skam godt majoren.
- Godaften, mrs. Crawley. - Er det den berygtede mrs. Crawley?
Ja. Så din mor rejser på kontinentet? Din farfar tilgav hende til sidst?
Ja, gud velsigne ham. Han sørgede godt for hende.
Vi har rejst med min mors ven.
Ak, major Dobbin, er De stadig kun hendes ven?
Kom.
De skal da besøge mama. Kom i morgen. Vi bor på hotel Erbprinz.
Hun vil ikke forstyrres.
Major Dobbin, dog, jeg husker Dem ikke som en drillepind.
Ja tak. Sig, at jeg kommer i morgen.
De må have kendt min far.
Ligner jeg ham?
Meget.
- Du skal ikke invitere gæster. - Hun er jo en gammel veninde.
Gammel bekendt. Det er noget andet. Din mor ønsker ikke at se hende.
Selvfølgelig vil jeg møde hende. Det er jo Becky!
Den lille djævel bringer ulykke overalt. Hun slog sin mand ihjel.
Han døde af tropefeber. Det kan du ikke bebrejde hende.
Kan jeg ikke?
De tog hendes søn fra hende.
Vås! Rawdon fjernede drengen, fordi katte er bedre mødre, end hun er.
Hvad ved du om moderskab? Du har ingen børn.
Det ved jeg kun alt for godt.
Hvis jeg har noget at skulle have sagt her ...
Det har du ikke.
Hvem tror du, du er? Min far?
Min mand?
Du har ret. Jeg ved jo, hvad dit hjerte er i stand til.
Det kan klynge sig trofast til et fjernt minde og elske en drøm ...
... men det kan ikke se eller gengælde en kærlighed som min.
Jeg har da været din ven.
Du har givet mig lov til at være din ven.
Vi har brugt nok af vore liv på dette maskespil, Amelia.
Det er forbi nu.
Vi er begge trætte af dette spil.
Da hans fætter døde, vidste jeg, at Rawdy kunne bo på Queen's Crawley.
- Han hører til der. - Men du må da besøge ham.
Hvorfor gør du ikke det? Forbyder lady Jane dig det?
Nej, Jane vil ikke forhindre mig i at se ham.
Men Rawdy er blevet en stor mand.
Jeg elsker ham over alt, men jeg hører ikke til i hans verden.
Hvordan har major Dobbin det? Jeg traf ham på vej ind. Han så vred ud.
- Vi er blevet uvenner. - På grund af mig?
Ja, på grund af dig, men ... der er også andre problemer.
Amelia Osborne, du er et lille fæ! Han er din allerkæreste ven.
Pyt med, hvad han mener om mig. Løb efter ham.
Nej. Du ved ikke, hvordan det er mellem os.
Det har jeg vidst, lige siden jeg så ham købe klaveret.
- Det var George. - Det var Dobbin.
- Jeg så ham købe det. - George elskede mig.
George Osborne elskede kun sig selv.
Han havde forladt dig, hvis det ikke var for Dobbin.
Ti stille.
Dobbin havde ret.
Hvor du end kommer, trækker du et spor af ondskab og hjertesorg.
Jeg kommer velforberedt.
George gav mig dette brev ved hertugindens bal.
"Kæreste Becky. Du må redde mig fra et kedeligt og slidsomt liv.
Vi vil danse vores vej gennem Europa. Din George."
Det skrev den mand, som du har tilbedt hele livet.
- Hvor har jeg dog været dum. - Det har vi alle sammen.
Men du kan stadig nå at råde bod på din dumhed. Løb nu.
Skynd jer. Det skal om bagi.
Min engel, forbarm dig over os.
Spis med Fritz og mig på kroen. Vi dør, hvis du siger nej.
I morgen, måske. Spørg igen i morgen.
I dag er jeg lidt træt.
Jeg søger madame de Crawley. Kan De sige mig, hvor jeg finder hende?
Mr. Sedley?
Mr. Joseph Sedley?
Hvad laver De her i Tyskland?
Jøsses!
Har jeg fundet Dem?
Amelia sagde, at De var her.
Er det virkelig den skønne mrs. Crawley?
Jeg er på vej tilbage til Indien.
Indien?
Minsandten om det hele ikke ser lysere ud nu.
- Jeg håber ikke, rejsen trætter Dem. - Det vil den ikke, mr. Sedley.
Jeg elsker jo at besøge nye steder.
Hvor er her smukt.
Tilegnet vor elskede Kulsum Alibhai 1927-2003